Иван Бунин
Кучето

Превод от руски: Кирил Кадийски, 2003

chitanka.info

Мечтай, мечтай. Със златна жар в очите

унило гледаш: в ранните тъми

фъртуната, размахала метлите

на сухите тополи, вън дими.

В нозете ми се гушиш, скръб гнети те

и мислиш — да, душите си сами

терзаем… чужди някакви земи,

там в пустошта… Зад Перм, зад планините.

Света си спомняш — чужд за мен, далечен:

лед, тундри, чумове, безкрайна зима

сред твойта дива, ледена страна.

Но аз човек съм: като Бог обречен

да разбера скръбта необяснима

на всички племена и времена.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.